И Бог каза на Мойсей,
"Върви. Върни се в Египет. "
И Мойсей взе жена си и сина си
и се върна в земята на Египет.
И Мойсей взе пръта на Бог в ръката си.
Нека посланикът от Приам, Крал на Троя, да се доближи до фараонът.
Велики Фараоне, дарът на Троя е прекрасна тъкан
от земята на петте реки.
Нашите благодарности на Приам. Наистина е прекрасна.
- Блести като Нил. - Как е направена?
Никой не знае. Изпредено е на становете на боговете.
Наричат я коприна.
Посланикът на Йерихон.
Кое кралство те изпраща?
Кралството на най-великият.
- Какви дарове носите? - Носим ви думата на Бог.
Каква е тя?
Богът на Израел каза,
"Пуснете хората ми!"
Робите са мои.
Живота им е мои. Всичко, което притежават е мое.
Не познавам твоят Бог,
нито ще пусна народа на Израел.
Кой си ти за да огорчаваш техния живот в робство?
Хората ще бъдат управлявани от закона, а не от волята на други хора.
Кой е този Бог за да позволя на хората му да си вървят?
Аарон.
Хвърли моят прът пред Фараона
за да види силата на Бог.
Чрез това ще разбереш, че това е Господ-Бог.
Майко! Той превърна пръчката си в кобра!
Няма да те нарани, сине мой.
Силата на твоя Бог е евтин магически номер.
Янес.
Мамо, виж!
Янес, виждаш ли?
Змията на Мойсей гълта другите.
Ти ми даде тази пръчка за да управлявам скорпиони и змии,
но Бог го превърна в жезъл да управлява крале.
Чуй неговата дума, Рамзес, и се подчини.
Да се подчиня?
Няма ли достатъчно магьосници в Египет
че ти си дошъл да превръщаш пръчки в змии?
Или да направиш така, че зайци да се появяват?
Ще ти дам възможност пръчката ти да направи по-голямо чудо.
Дръж я пред мързеливите си хора
и им кажи да правят тухли без слама.
- Как ще стане това? - Нека пръчката ти да им помогне.
Или нека да събират сламата самите те.
Но количеството направени тухли не трябва да намалява.
Така да бъде написано. Така ще бъде и сторено.
Аарон. Аарон, кога напускаме Египет?
Не напускаме Египет.
Но Мойсей ни обеща.
Но ти каза, че ще бъдем свободни!
Донесох ви злини.
Бог да прости моята слаба употреба на силата му.
Мойсей, какво ни направи?
Нареждането на Фараона, е да не ви се дава слама
за да правите тухли.
Без слама?
Как ще правим тухли без слама?
Ще я събирате от полетата през нощта.
Жените и децата ви, също.
Това ли е спасителят?
Докарал си ни гневът на Фараона!
Сложил си сабя в ръцете им, за да ни убият!
Замерете го! Замерете го!
Стойте настрана! Ела!
Следвайте ме!
Ето това е вашия спасител. Сега отидете да търсите слама.
Помнете, че бройката трябва да е същата. Нито тухла по-малко.
Проклинах те.
Всеки път, когато Рамзес ме прегръщаше, аз те кълнях, не него,
защото те обичам.
Мойсей, който те обичаше беше друг човек.
Не, не беше.
Вярваш, че си се променил, но не си.
Смяташ се за пророк, мъж на Бог,
но аз знам по-добре.
Не вярвам, че само гръмотевицата на една планина разтърсва сърцето ти,
както ти разтърсваш моето.
Нефертари, стоях пред горящата светлина в присъствието на Бог.
Не беше той, който току-що те спаси. Бях аз.
О, Мойсей, Мойсей.
Защо, от всички мъже, се влюбих в принца на глупаците?
Но вярвам във всичко, когато съм в обятията ти.
Защо да отказваш на мен и на себе си?
Защото съм обвързан за Бог
за народа и за овчарка.
Овчарка ли? Каква може да ти бъде тя?
Освен ако пустинното слънце е притъпило сетивата ти.
Сигурно грубата й кожа може да стърже... чесън?
Или е мека като моята?
Или устните й са грапави и сухи като пустинният пясък?
Или са влажни и червени като нар?
Косата й на смирна ли ухае?
Или на овча миризма?
Има красота отвъд сетивата, Нефертари.
Красота като тихите зелени долини и тихите води.
Духовна красота, която ти не можеш да разбереш.
Може би не.
Но духовната красота няма да освободи хората ти, Мойсей.
Ти ще дойдеш при мен или те никога няма да напуснат Египет.
Съдбата на Израел не е в твоите ръце, Нефертари.
О, не е ли? Кой иначе може да размекне сърцето на Фараона?
Или да го втвърди?
Да.
Може ти да си прекрасният прах
през който Бог ще изпълни целта си.
Напълни всяка делва с вода.
За седем дена няма да има никаква за пиене.
- Но този кладенец никога не е пресъхвал. - И реката е пълноводна.
- Кой казва това? - Някой който знае.
Така че, си напълнете делвите или ще ожаднеете
- Мириам винаги е права. - Да, отивам за още делви.
Да, Йошуа. Тя идва при кладенеца всеки ден.
Изчакай и ще я видиш.
Мъдро е от страна на Датан да те изпраща до кладенеца, Лилиа,
или може да открие, че водата му е отровена.
Казаха ми, че си мъртва.
За всички, които обичам, Йошуа, съм мъртва.
- Датан? - Да. Датан.
По собствената ти воля?
По моя собствена воля.
Ти не си робиня на никой мъж. Часът на свободата настъпи.
Не и за мен, Йошуа.
Слава теб, велики Боже на Нил!
Водите ти са кръвта на Египет.
Слава теб, създател на ечемика,
хранител на добитъка, превозвач на кораби,
най-велики от всички богове.
Фараоне на Египет! Все още не си се подчинил на Господ.
Пусни хората ми!
Време е сабята да...
Остави го да бълнува, нека хората знаят че е луд.
Подчини се на Господ,
или ще вдигне ръката си срещу водите на реката.
Дошъл съм за да благославя водите, ти си дошъл за да ги кълнеш.
Ще разберем дали Бога на овчарите е по-силен от Боговете на Фараона.
Животворна вода, нека напоиш пустинята
и направи зелена ливадата.
Аарон.
Протегни тоягата ми към водите.
Виж!
Където докосне реката, тя кърви.
Водата се превръща в кръв!
От Бога тече кръв!
Виж как се разпръсква.
Кръв е!
За да видиш силата на Господ,
седем дни, Египет ще изпитва жажда.
- Седем дни без вода! - Епидемията ще бъде навсякъде!
Дори и да бъдат седем пъти по седем дена,
никакъв магьоснически трик няма да освободи хората ти.
Свещена вода, почисти потокът от който си дошла.
И Бог порази земята с всякакви болести,
но все още сърцето на Фараона беше непреклонно.
Велики, чуй плача на Египет.
Щяха да плачат по-силно, ако те трябваше да правят тухлите.
Махни ги.
Хората са измъчени от жажда,
от жаби, от въшки, от мухи.
Не издържат повече.
Защо водиш този служител на злото пред мен?
Хората напускат храмовете и се отричат от боговете си.
Какви Богове? Вие пророците и свещениците създадохте боговете,
за да се възползвате страха на хората.
Когато Нил почервеня, аз също се страхувах...
докато дойде вест от една планина отвъд водопадите
която изхвърли червена кал и отрови водата.
Пръчката ли причини това?
Чудото на твоя Бог ли уби рибите и жабите излязоха от водата?
Чудо ли е мухи и въшки
да се хранят с мърша и да разпространяват болести?
Тези неща се случиха от само себе си, а не от някакъв си Бог!
Сега върви.
Само да знаеш, че тези неща се случиха заради Бог...
ще видиш да как ще завали градушка от ясно небе
и когато падне ще гори земята.
Ще видиш как тъмнина покрива Египет
когато слънцето се качи високо следобед.
И ще знаеш че Бог си е Бог
и ще се подчиниш на волята му.
Нищо на тази земя, не може да ме накара да ти се кланям, Мойсей.
Виж, градушката идва.
Когато тъмнината покрие Египет за три дена,
министрите ти ще дойдат да ме търсят.
В трите дни на тъмнина,
хленчите като ужасени деца в нощта.
Мойсей каза, че слънцето ще заблести след три дена и е истина.
Позволи хората му да си вървят,
или Египет ще бъде погребан от водопадите до морето.
Баща ми ще освободи ли робите?
Могат ли данъци да бъдат събирани от поразени реколти?
Страхът ли управлява Египет... или аз?
Не се страхуваме от каквато и да е армия на земята,
но можем ли да борим срещу болестите със саби?
Няма срам в това.
Не е Фараона, този който отстъпва пред роба,
а съветниците му.
Призовавах Мойсей както поиска.
Хората ще те благословят, велики.
Светът кланя ли се на празен трон?
Празен?
Фараона втвърдява ли сърцето си срещу сина си?
Ако позволиш на евреите да си вървят, кой ще изгради градовете му?
Каза на Мойсей да направи тухли без слама.
Сега той ти казва да изградиш градове без тухли!
Кой е роба... и кой е Фараона?
Чуваш ли смях, Рамзес?
Да, смеха на кралете
във Вавилон, в Канаан,
в Троя...
когато Египет се предава на Бога на робите!
Доведете евреина.
Върви в градината. Не е хубаво сина на Фараона
да вижда как баща му е унижаван, от син на роби.
Сине мой, стой до мен.
Накараха ли те мрачните дни да видиш светлината, Рамзес?
Сега ще освободиш ли хората ми?
Велики, кажи на писарят да прочете заповедта.
Дай ми написаното.
Не можеш да се съпротивляваш на силата на неговият Бог!
Аз не познавам неговият Бог! Нито ще позволя на хората му да си вървят.
Колко време ще продължаваш да се унижаваш пред Бог?
Ако направиш така, че друга болест да ни сполети,
не твоя Бог, а аз
ще превърна Нил в кръв.
Както бащата на баща ти направи
с кръвта на нашите мъжки деца!
Ако има друга епидемия на Египет,
Бог ще го направи, заради твоите думи.
И тогава ще има такъв голям плач на земята
че със сигурност ще им позволиш да си вървят.
Не идвай повече при мен, Мойсей,
защото в денят в който видиш лицето ми отново,
със сигурност ще умреш.
Така да бъде писано.
Ще дам на тези изчадия от роби
и техният Бог отговор, който света няма да забрави!
Командир на войската,
приготви колесниците от Талис.
Ще има още едно бедствие...
но то ще сполети робите на Гошен!
Първородното от всяка къща ще умре,
започвайки със сина на Мойсей.
Ти ли си овчарката за която Мойсей се ожени?
Кралицата на Египет е красива... както той ми каза.
Съпругът ми не е тук.
Това ли е синът на Мойсей?
Да, това е нашият син.
Какво искаш от нас?
Нямаш за какво да се страхуваш от мен.
Страхувах се само от спомена му за теб.
Беше ли способна да го изтриеш?
Той забрави и двете ни.
Изгуби го когато той тръгна да търси неговият Бог.
Изгубих го когато намери неговият Бог.
Поне ти остави син, който да цениш.
Дойдох за да спася синът му.
От какво?
От заповедта на Фараона
че всяко първородно от народа на Израел трябва да умре.
Да умре?
Бог на Авраам!
Не му позволявай да го направи! Не и на децата!
Един керван, който заминава за Мидиан чака теб и синът ти.
Моята колесница ще те заведе до него.
Изненадана съм, че ме забеляза.
Но не го направи в двореца тази сутрин.
Защо? Страхуваше се да ме погледнеш ли?
Какво искаш, Нефертари?
Теб, Мойсей. Всичко между нас свършва!
Ти ще унищожиш Египет или Египет ще унищожи теб.
Аз принадлежа на теб, Мойсей.
Тя си тръгна със синът ти за Мидиан.
Защо си тръгна?
Знаеше, че ще се опиташ да спасиш другите деца пред собственият си син.
От какво?
Рамзес събира, колесниците и войниците въоръжени с брадви и саби.
Защо? Кажи ми защо!
За да унищожат всяко първородно от народа на Израел.
О, боже!
Господи! От собствената му уста идва наказанието му!
Но аз спасих сина ти!
Няма да е сина ми този който ще умре!
Първородното на Египет! Твоят син, Нефертари!
Няма да дръзнеш да поразиш сина на Фараона!
С твърдостта на сърцето си, Фараона носи смърт на собственият си син!
Но той е мой син, Мойсей. Не би навредил на моят син?
Аз, сам, съм нищо. Силата на Бог ме използва за да постигне целта си.
Не би му позволил да ми причини такова нещо.
Аз спасих твоя син.
Аз не мога да спася твоя.
Твоя Бог те слуша, Мойсей.
Около полунощ, разрушителят ще дойде всред Египет
и всяко първородно ще умре,
от първородното на Фараона
до първородното на слугите му.
Когато беше принц на Египет, ти ме държа в обятията си.
Когато беше осъден роб,
аз се хвърлих в краката ти пред съда на Фараона.
Защото те обичах, Мойсей.
Господ е този който изпълнява присъдите, Нефертари.
Върни се при сина си.
Любовта ти за мен е по-силна от силата на който и да е Бог.
Ти няма да убиеш сина ми.
Задръж гневът си, Господи!
Смърт, ела при мен
За да ме освободиш
Смърт, ела при мен...
Не, Лилиа, смъртта няма да дойде.
Йошуа!
Йошуа, рискуваш живота си като идваш тук.
- Ти си първороден. - Както и ти.
Нося агнешка кръв за да маркирам врати и праговете...
защото може би ангелът на смъртта ще те посети.
Йошуа, достатъчно е, че си дошъл при мен.
Отхвърляна съм сред нашите хора.
Не ме спасявай от смъртта, Йошуа, спаси ме от живота.
Утрото ще докара нов свят.
Не! И никаква кръв по тази врата!
Датан, това ще й спаси живота! Мойсей има обещанието на Бог!
Мойсей има думи, Фараона има сили.
Помни, Йошуа, тя е моя по своя собствена воля.
Ще те покрия с перата му
и под крилото му трябва да му се довериш.
" Въпреки, че стоим под сянката на смъртта,
"Господ е нашият Бог. Господ е единствен".
"Господ е единствен".
Неговата истина ще бъде твоя щит...
" Закриляй ни в тази нощ на ужаса, о кралю на вселената."
Защо всеки е уплашен?
Защо тази вечер е различна от всички други?
Защото тази нощ Господ ще ни освободи от робството на Египет.
Не трябва да се страхуваш от ужасът на нощта
Войниците на Фараона!
Или по-лошо!
Или от стрелата която лети през деня...
Битиа!
Освободиха ме от страх от твоя Бог.
Може ли непозната да влезе?
Няма непознати сред тези, които търсят милостта на Бог.
Моите носачи?
Всички, които жадуват за свобода могат да дойдат с нас.
Тъмнината на смъртта ще премине над нас тази вечер.
Утре светлината на свободата ще блести над нас
когато се отдалечаваме от Египет.
Ще дойда с теб, Мойсей.
- Принцеса на Египет! - От къщата на Фараона!
Богомолка на идоли!
Тази жена ме извади от Нил
и ме постави на пътя на познанията.
Меред, донеси стол за дъщерята на Фараона.
Грее голяма светлина от лицето ти.
Може би някой ден ще го разбера.
Той е пратеника на Бог, принцесо.
Ако не е забранено да се гледа дъхът на епидемията,
тогава вижте, защото тя е тук.
Не гледай, Елеазар.
Затвори вратата, Йошуа, и остави смъртта да мине.
Ще премине ли, Мойсей? Ще премине ли?
Това е обещанието на Бог, Елишеба.
Благословен да си, Боже наш
"който носи хляб на земята."
Бягай! Бягай!
Няма да сполети зло над вас...
и няма да ви доближи болест.
Хиляди ще паднат пред очите ти
Защо ядем безквасен хляб и горчиви билки?
По-бързо! По другият път!
Билките ни напомнят на горчивината на робството, Елеазар.
Това е хляб приготвен набързо,
който ще помниш от тази нощ
от поколение на поколение завинаги.
Върнете бебето ми!
- Те са моите хора! - Всички са хора на Бог.
Смъртта е около всички нас!
Но минава покрай тези, които повярваха в Господ.
Винаги помни, Елеазар...
че е преминал къщата ти.
Капитаните на Египет страхуват ли се от мъглата на нощта?
- Вика на смъртта е навсякъде. - Проклятието на дявола! Виж!
Познавам битката от 30 години, Фараоне,
но никога не се бях страхувал до тази вечер.
Помощник.
Нека капитаните се присъединят към хората си.
На разсъмване ще атакуваме.
Няма да остане живо нито едно еврейско първородно.
Нека евреите да си вървят, велики,
или всички ще умрем.
Син ли ти беше?
Първородният ми.
Няма магически лек, никакво заклинание което да се използва.
Той е първородният на Фараона.
Не притежаваме знания за тази... епидемия.
Татко.
Сине мой.
Собственото ти проклятие е над него.
- От къде чу това? - От Мойсей.
Не позволих на тези хора да си вървят
защото твоят змийски език ми втвърди сърцето.
Само искаше да задържиш Мойсей тук.
Не се интересуваше от трона ми...
или сина ми.
Помолих Мойсей за живота му.
Сянката на смъртта е на лицето му.
Не... той няма да умре.
Капитане.
Вземете най-бързата ми колесница. Доведете Мойсей при мен.
Ще го доведа, могъщи Фараоне.
Той е единственият ми син.
Ти победи, Мойсей.
Кракът на роба е на врата на Египет.
Беше спасен от Нил за да бъдеш проклятие над мен.
Сянката ти застана между мен и баща ми,
между мен и моята слава,
между мен и моята кралица.
Сега сянката ти запълва всички неща със смъртта.
Остави ни, ти и твоите хора.
Освобождавам те.
Не е твоята дума,
нито моята ръка причината да бъдем свободни, Фараоне.
Силата на Бог ни освободи.
Достатъчно с думите ти!
Вземи си хората, добитъкът ти, Богът ти и епидемията ти.
Вземи всичко което искаш от Египет! Но се махни!
O Господи...
със силната си ръка ни освободи от суровото робство.
Утре ще бъдем свободен народ.
Защото всеки мъж ще вземе това което е посял
и няма да коленичи освен когато се моли.
Ще си тръгнем с нашите млади и стари,
със синовете и дъщерите си...
Ще си тръгнем заедно със стадата,
защото знам че Господ е могъщ
и че нашият Бог е над всички други Богове.
Той е мъртъв.
Сока, велики Боже на долният свят...
аз, който отричах на Боговете на Египет,
сега ти се кланям на теб.
Покажи, че имаш сила над Бога на Мойсей,
и възстанови живота, който той отне на сина ми.
Върни душата му отново през езерото на смъртта
към мястото на живите,
и ще ти издигна храм, по-велик от пирамидите.
Чуй ме, страховити Боже на тъмнината...
Стани, народе на Израел!
Виж зората на свободата!
И след задушаващата нощ на ужаса,
дойде ден, такъв какъвто света никога не е виждал.
От изток и запад, от север и юг,
дойдоха с всичко, което имаха, заедно със стадата
и камилите си пред тях.
Десетки, стотици, хиляди,
безкрайни потоци от хора и товари,
включително много добитък,
навлизащи в алеята на Сфинксовете.
Под каменните крака на четирите огромни изображения на Рамзес,
които, със собствената си пот, кръв и сила
бяха обработили от солидна скала,
възкръсна един народ и свободата се роди в света.
Татко, взе ли Ребека?
Не, не съм взимал Ребека.
Ето ти коритото. Вземи го на раменете си.
Това е благословен ден!
- Ето я Ребека! - Благодаря ви!
- Можем ли да вземем кравата? - Насочваме се към портите.
Ракел, помогни ми с този ярем.
Не забравяй зехтина за баните!
Къде отиваме?
Към земя в която тече мляко и мед!
Никога не съм опитвала мед. Някой знае ли пътя?
Намира се далеч от камшика! Свободата ще навлажнява гърлата ви в пустинята.
Това е къщата на губернатора! Не можеш да влезеш.
Вън! Всички вие!
Защо войниците идват насам? Не съм мазал с кръв вратата си.
Тогава камъкът кърви!
Твоя каменоделец ми направи това!
Дори всичкото ти злато не може да избърше този знак от вратата ти...
или от сърцето ми.
Заради това, ще ходиш чак до...
Къде отиваме? Знаеш ли къде отиваме?
Към ада, надявам се!
Като Датан, не знаеха къде отиват,
и не ги и интересуваше.
Сега те използваха хомота за тухли за много по-различен товар.
Сред тях вървяха напред
плантатори на лозята и сеячи на семена,
всеки надяващ се да седне под собствената си лоза и смокиново дърво.
В този великолепен хаос,
Йошуа е този който нарежда и въвежда ред.
Сложете флаг пред всяко от племената!
Левитите в центъра, Йуда вдясно, Хефрон вляво. Вървете!
Гледай къде вървиш! Внимавай с гъските ми!
Иосиф беше сина на Яаков
Много цветове имаше неговата дреха...
Аарон и старейшините носят обвито тяло, дядо!
Това са костите на Иосиф, за да почива в собствената си земя.
Нубийци, дядо!
- Идват каруците със съкровища! - Трофеите на Египет.
Всеки, които е бил част от тежката работа ще има част от това злато! Ето, момче!
За слепият!
Малко златно теле, дядо, с рогове!
Идол. За богомолци на идоли!
Там са преносителите на огъня!
Поставете огньовете си през нощта близо до флаговете,
за да могат всички да запалят факлите си!
Елеазар, закачи това на каруцата.
Сега люлката...
Йошуа!
Имам каруци за акушерките и лечителите.
Сложи ги на всеки 5000 аршина...
Ще ти върна всеки камшик, който си ми ударил, Датан!
- Това не е ден за лоши чувства. - Изпитал съм камшика ти!
Лилия не е робиня, Датан! Ти сам можеш да си носиш багажа.
Нека тя да язди!
Сега, братко мой, имаме нови надзиратели.
Сега не служим на никакви господари!
Да, но не за дълго.
- Ето. Стара жено. Това е. - Йошуа!
Направи път на губернатора!
- Знаеш ли кой съм аз. - Знам кой беше.
Върви и кажи на Рамзес, че се връщам у дома.
Тази тълпа може да следва Мойсей в пустинята днес,
но когато очите им обгорят от слънцето
и устните им кървят от жажда,
когато стомасите им се свият от глад,
ще кълнат името от Мойсей и неговият Бог.
Тогава аз ще ги доведа обратно при Фараона и тухлените кариери.
Толкова са много.
Толкова много.
Как ще намеря пътят ти през пустинята, Господи?
Как ще намеря вода в пустинята за това множество?
Мойсей... хората са събрани.
Тогава да вървим напред към планината на Бог,
за да напише заповедите си в умовете и сърцата ни завинаги.
Ще вървим, хвалейки могъщото му име!
Каква е командата, Йошуа? - Нека фанфарите да тръбят!
Чуй, Израел! Помни този ден,
когато силната ръка на Господ те избавя от робство!
Господ е нашият Бог! Само Господ!